Din urmă în Persons Unknown: - Suntem amândoi morți?
Eu sunt mort... Dar tu... tu ai fost salvat.
- Tori... - Credeai că am murit, nu-i așa?
Părintele Joe a fost preot aici... Agenții l-au luat din această biserică.
Este directorul, Joe.
Dacă ai muri, ar da cineva doi bani pe asta?
Vom continua să căutăm până când o vom găsi pe Janet, împreună.
Întoarce-te Joe!
Dacă aleg programul, pot să trăiesc.
Nu alegi tu programul, programul te alege pe tine.
Niciodată... nu poți părăsi programul, Joe. Niciodată!
Nimeni nu părăsește programul.
Joe!
Joe?
Sunt eu, Janet.
Va fi bine. Nu-ți voi face niciun rău.
Probabil, ar trebui să ne întoarcem la hotel.
- Unde l-ai găsit? - Afară.
Măcar pe mine au pus o rochie.
- E rece. Mi-e frig. - Hei!
- Merci! - Ce s-a-ntâmplat acolo, prietene?
Nu știu.
O, salut!
S-a întors Joe. L-am văzut din camera mea. E gol pușcă.
Nu pot spune că mă bucur să văd că te-ai întors.
Dar, poate că acum, primim niște răspunsuri.
Joe... unde-ai fost?
- Nu știu. - Nu știi? Încearcă să ghicești.
Afară... în frig.
Ai fost afară, tot timpul ăsta?
- Știi ce zi e azi? - Nu.
Crezi că ei ți-au făcut asta?
- "Ei"? - "Programul"... așa l-ai numit.
Știi de program?
- Cum? - Tu ne-ai spus.
Nu... nu știu despre ce vorbești.
De fapt, nu...
Nu știu cine sunteți voi.
PERSONS UNKNOWN - sezonul 1, ep. 9
=ROSub-VTeamEN=
=ROVEN-SubTeam=
Aș vrea să comand niște mâncare la pachet.
Numărul 47, specialitatea cu bame.
Mă scuzați...
Aș vrea să comand niște mâncare la pachet.
Numărul 47, specialitatea cu bame.
Deschide!
Tom! Sunt eu!
Unde-i comandantul? Șeful? Tipu' care conduce?
Trebuie să vorbesc cu el.
Vrei să spui că-i mort?
Uită-te la mine!
Tom este mort?
Tom! Ce se-ntâmplă?
Hai, omule! Nu mă lăsa așa!
Tom! Nu mă lăsa așa!
Tom!
Bine.
Tom!
Am făcut o simplă cerere pentru o linie de comunicații cu Foxtrot Tango Niner.
Intenționam să chem directorul online, dar m-am gândit: Mai bine, mai verific o dată!
Și bine am făcut... pentru că cererea nu a fost îndeplinită.
Crezi că ar fi o imagine plăcută...
pentru director să afle că biroul de comunicații nu-și face treaba?
Mă întorc la postul meu.
Dacă linia nu este funcțională până când ajung eu acolo...
vor avea loc restructurări... cu pagube extreme.
Acum, treci la treabă! Acum!
- Vroiam să văd ce faci... - Sunt bine.
- Ba nu ești. - Nu, ai dreptate... nu sunt.
Tocmai când credeam că am un sprijin pentru locul ăsta...
și pentru toți acei oameni, totul redevine ciudat.
Ascultă-mă!
- Tu ești cea mai puternică dintre noi. - Asta, clar, nu-i adevărat.
Nu, Janet. Chiar ești.
Te-ai uitat în jurul tău, în ultima vreme?
"Înfrângere" e scris peste tot pe chipurile lor.
La asta duce locul acesta. A reușit chiar și cu mine.
Simt... simt cum mă trage în jos.
Dar acum, tu...
Pun pariu cu tine că asta i-a călcat rău pe nervi.
Cred că din cauza asta l-au auncat pe Joe înapoi aici.
Doar ca să-ți răspundă ție.
Ești singura pe care ei n-au înțeles-o...
Ești singura pe care n-au învins-o...
Asta i-a făcut să se teamă de tine.
Doamne, urăsc locul ăsta. Știi ce vreau?
- Ce vrei? - Știi locul ăla din piață?
- Gleason? - N-aș putea spune că-l știu.
Fac... un cheeseburger dublu cu de toate... și când zic de toate...
ceapă prăjită, ciuperci, chili... de toate.
- Asta vreau. - Mult noroc cu asta.
Știi ce vreau cu adevărat? Chiar mai mult decât un cheeseburger dublu de la Gleason?
Să fiu cât mai departe de gaura asta de gunoi de țară, cât mai curând posibil.
Păi, amândoi vrem asta, Mark, dar cărțile noatre de credit sunt pe limită...
Mobilele noastre nu au rețea aici. Mai avem cam 200 de pesos pe numele nostru...
Așa că, iată unde-am ajuns!
Și tot ce faci tu e să citești ziarul.
Dacă vrei să știi, citesc anunțurile.
Anunțurile?
Exact.
Vorbesc acceptabil spaniola, am un cap foarte bun pe umeri...
și dacă fac cada aia să meargă, curăț destul de bine.
Așa că, îmi închipui că, într-o lună pot să fac rost de un bilet de plecare.
Deci, ăsta-i planul tău... să-ți iei un serviciu?
- Cam așa ceva, da. - Ca să poți cumpăra două bilete de avion?
- Ai o idee mai bună? - Nu, dar... știi...
- Stai, stai stai! - Ce? E doar administratorul hotelului.
Mark Cooper? Cunoscut și ca Mark Renbe?
- Da. - Veniți cu noi, vă rog!
Autoritățile din San Francisco au emis un mandat de arestare pe numele lui...
iar țara mea a fost de acord să-i lase să te ia înapoi.
- Care sunt acuzațiile? - Două acuzații de crimă una de răpire.
- Hei, Joe! Ce mai faci? - Nu tocmai bine.
Numele meu e Moira, în caz că nu-ți amintești.
- Regret, nu-mi amintesc. - E-n regulă.
Da, ascultă, vroiam să-ți spun că, dac-aș putea să-ți fiu de ajutor...
Dacă vreodată simți nevoie să vorbești cu cineva...
să poți să treci peste ce s-a întâmplat, eu sunt aici.
- Merci. - Uite... ce vreau să spun, e că...
atunci când vei fi gata să ne împătășești ceea ce evident știi...
despre motivele pentru care am fost răpiți, ținuți ostatici, abuzați psihologic...
știi unde să mă găsești.
Dac-aș putea fi de ajutor, aș face-o. Dar, cinstit, nu știu nimic.
Păi, asta-i interesant... nu credem în pretinsa ta amnezie, Joe...
așa că, m-aș gândi mult timp înainte să țin la vraja asta, că nu se va termina bine.
Îți garantez.
- Considerați cazarea satisfăcătoare, dle? - Ce?
Dacă aveți nevoie de prosoape sau cearșafuri sau...
sau gheață, sau orice... orice altceva...
sunați clopoțelul pentru servicii.
Ok, bine. Merci!
Recepția. Cu ce vă pot ajuta?
Ai putea începe prin a-mi spune ce dracu' se întâmplă acolo?
Credeam că știți... ă... am presupus...
Ai fost sau nu instruit să-l monitorizezi pe Joe Tucker?
Am primit o notificare că se reîntoarce, ă... dar m-am gândit că...
Gândirea nu era în fișa postului tău când am verificat ultima dată.
- Ă... da. - Nu vorbi!
- Nu te mișca până intră directorul online. - Bine.
Am spus, nu vorbi!
3, 2, 1!
Bună ziua! Merge ăsta? Merge ăsta?
- Mă auzi? - Da, ă... bună ziua!
- Ai interacționat cu Joe Tucker? - Puțin.
- Crezi că e competent? - Ă...
- Da sau nu. - Ă, nu.
- Care-i evaluarea ta? - Se, ă... poartă ciudat.
Aș vrea să vorbesc cu ofițerul superior de la fața locului...
sau cu cineva care are pregătire în analiză comportamentală.
Sunt... doar eu... acum.
Ă... nu sunt alți ofițeri... în viață...
în acest moment.
Ești doar tu? Înlocuitorul nu a sosit?
Da, domnule. Doar eu.
Stai cu ochii pe dl Tucker. Privește și raportează tot ceea ce face.
Vom reveni cu alte instrucțiuni.
Scuze, nu înțeleg.
Bine...
Ajutor! Ajutați-mă, vă rog!
Ajutor! Vă rog!
Mulțumesc, Doamne!
Dac-aș avea cât de cât cap, te-aș lăsa să putrezești aici.
Cum ai făcut-o?
O, e suficient să spunem că, acum, chiar cred că neștiute sunt căile Domnului.
Părinte Luis!
Sper că știi ce faci, domnișoară!
Pe aici!
Ai o prietenă foarte bună cu tine, fiule. Sper că-ți dai seama de asta.
Într-adevăr, părinte. Chiar că am.
Trebuie să ne grăbim, dacă vreți să vă trec granița.
Urcați-vă!
- Stai o clipă! Astea-s... coșciuge? - Da. Urcați-vă!
Totul pare să se ducă dracului în mare grabă, dle Ulrich. De ce?
Au fost niște greșeli de calcul, indiscutabil.
Pentru prima dată, în mai bine de o decadă...
avem cel mai promițător candidat pentru nivelul 10.
Iar noi avem greșeli de calcul?
Am investit cam multă energie personală în acest proiect.
Nu ne permitem nicio greșeală.
Cum bine știți, nu vă împărtășesc părerea deosebită despre Joe Tucker, dnă Director.
Trebuie să nu lași niciodată sentimentele personale să interfereze cu ecuația.
Te-am învățat mai mult decât atât.
E rece.
Vă asigur, e totul sub control în această privință.
Ține-mă la curent! Și ia-o cu tine!
Probabil că-i poți găsi ceva mai potrivit. Gestionarea gunoaielor, probabil.
Desigur.
Personal, cred că faza cu Joe e bună.
Cum ar putea revenirea lui Joe să fie un lucru bun?
Știe unde sunt toate butoanele și nivelele și, într-un fel, e de partea noastră.
De ce suntem, încă, la chestia asta "noi împotriva lor"?
Aveți un aranjament perfect aici. De ce se vaită toată lumea?
Nu cred că Joe ne mai e de vreun folos, în vreun fel sau altul, în acest moment.
Cel mai bine ar fi să-l evităm și să rămânem la planul nostru.
Pe bune? Avem un plan?
Nu, nu sunt de acord, Graham! Joe poate fi singura nostră șansă de libertate.
E valoros. Întrebarea e cum îl putem folosi cât mai bine?
Dacă ajungem la concluzia că nu-i de niciun folos, îl eliminăm din ecuație.
Salutare, Joe!
Tocmai vorbeam despre tine.
Hei...
Așa, între patru ochi, mă bucur că te-ai întors.
- Te bucuri? - Da, poți să fii sigur.
S-ar putea să nu-ți amintești, dar tu și eu eram într-o relație tare bună...
chiar înainte să dispari, într-un mod misterios.
- Aveam? - Da.
Am încasat și-un glonț pentru tine, prietene... Chiar aici!
M-a durut nenorocirea, nu mă deranjează să recunosc.
Regret, nu-mi amintesc.
Da, păi... eu îmi amintesc... și asta contează.
Ceea ce încerc să spun e că, îmi cam ești dator...
Și, după socoteala mea, a cam venit timpul să te revanșezi.
E numai mâncare chinezească aici...
Da, e oarecum adevărat. Dar, dacă te duci acolo, în spate, ei îți fac orice vrei tu.
Urăsc mâncarea chinezească.
- Bună! - Bună!
Bănuiesc că nu-ți amintești de mine, nu-i așa?
- Cum te cheamă? - Janet.
Nu. Nu-mi sună cunocut.
Păi, era o vreme, nu cu mult timp în urmă, când eram apropiați.
Sau așa credeam eu.
- Pare improbabil. - Cum așa?
Că nu prea ești genul meu.
Ei bine, mi-ai spus că e o cale de ieșire...
și mi-ai promis că ne ajuți pe toți să plecăm de aici.
Încearcă, dacă poți, să-ți amintești, Joe. E foarte important să-ți amintești.
Așa cum ți-am mai spus, mi-ar plăcea să te ajut. Dar nu pot.
Îi vezi pe toți ceilalți de acolo? Vor să te bată până vorbești.
Sunt bineveniți să încerce.
- Nu - știu - nimic! - Ba da, știi.
Ai spus asta și nu mințeai... O gaură, o ușă, un cod secret, o ieșire de urgență!
E o cale de ieșire de aici! Trebuie să fie!
Haide, Joe! Te rog, ți-ai amintit înainte. Trebuie să-ți amintești și acum.
Janet!
Ești bine?
- Ești bine? - Lasă-l!
- Ești bine? - O, Doamne!
- Uite, eu zic să-l vânăm pe nenorocit. - Hei, e mai ușor de zis decât de făcut.
Ba nu, e destul de ușor: îl găsim și-l eliminăm.
Sunt mai interesat să mă asigur că suntem toți bine.
Haide, McNair! Ți-am văzut dosarul!
Nu ești exact genul care se dă la o parte când trebuie făcut ceva.
- Există metode să faci treaba cum trebuie. - Nu cred că ne permitem acest lux, sergent.
Știți, voi n-aveți de cât să vă jucați meciul ăsta idiot dacă vreți...
dar eu mă duc sus să trag un pui de somn. Rața la cuptor mă face somnoros.
- Nu te duci nicăieri, Blackham! - O, nu, greșești! Chiar mă duc.
- Cred că ai tot dreptul la somnul acela. - Da, acum te-ai prins, surioară!
Desigur, nu știm unde-i Joe, acum. Ar putea fi în camera ta, așteptându-te.
O, Iisuse! Chiar trebuia să zici asta, nu-i așa?
- Uite, nu-l putem omorî, pur și simplu. - De ce nu?
- Care ar fi scopul? - Uite ce...
Acolo de unde vin eu, dacă un câine rămâne fără stăpân, îl punem jos repede și sigur.
- Joe are valoare. - Nu și pentru mine.
Sunt de acord. Cu cât îl găsim mai repede, cu atât mai bine.
Acum, parcă are sens. Bine, s-o facem.
Pune-mă în legătură cu directorul de noapte.
- O, mulțumesc Doamne! - Chiar ai declanșat o alarmă roșie?
- Da, dle, eu... - Nu ești autorizat să dai o alarmă roșie.
- Da, dle, știu. - Rescriu procedura de blocare.
- Ă, dar... - Credeam că ne-am înțeles...
să nu faci nimic, cât timp n-ai vești de la mine.
Joe e cont propriu, dle. Iar restul oaspeților organizează un linșaj.
Orașul... orașul nu mai e în siguranță. M-am baricadat în birou.
Te plângi cumva? Pentru că nu trebuie să-ți reamintesc...
cât timp și energie s-au cheltuit cu reprogramarea lui Joe.
Directorul consideră că el are valoare. N-am vrea s-o dezamăgim, nu-i așa?
Nu, dle.
Unde-i Joe Tucker acum?
Nu sunt sigur.
Nu este înregistrat de către niciunul dintre senzori, cel puțin nu în sistemul meu.
Nu-ți pot oferi niciun fel de sprijin, chiar acum.
Va trebui să te descurci în această situație singur, cât de bine poți.
- Nu cred că pot, dle. - Poți și o vei face.
Reintegrează-te în scenariu.
Găsește-l pe Joe! Aștept un raport complet în cel mult o oră.
- Unde-ar trebui să începem? - Ok, acum vorbele au sens...
- Știi, n-are cum să fie acolo! - De unde știi?
Moira, n-are cum să fie acolo! Nu-i loc să te ascunzi acolo. Nu-i loc să te ascunzi.
Dacă nu l-aș fi văzut pe Joe Tucker cu ochii mei, n-aș fi crezut ce sugerați voi.
O organizație mondială, răpind cetățeni nevinovați...
- Pare fantastic de imposibil. - Știu, părinte.
Oricine ar fi venit la mine cu o poveste așa nebună, l-aș fi aruncat afară din birou.
- Mi-aș fi dorit s-o fi făcut-o eu. - Deși... există povești...
în satele din zona asta, spunând despre niște lumini stranii, noaptea.
- Și, apoi, mai sunt "azules"... - Cine? Albaștrii?
Dar le-am considerat povești amuzante spuse de țărani săraci și superstițioși...
și nimic mai mult.
Unde sunt aceste sate? Cum putem ajunge acolo?
Haide!
Aici!
Pe acolo!
- O să murim! - Nu te opri!
"Reintegreză-te în scenariu!"
Îți spun eu ce-am să fac: mă reintegrez dracului în altă parte decât aici!
Da, dle!
Pot să vă ajut, dle?
Nu știu. Poți?
Ă... poate vă pot trezi interesul cu specialitatea de bame?
- Specialitatea de bame? - Da, ă... specialitatea de bame.
- Ce sunt bamele? - Bamele sunt legume verzi cu formă conică.
- Ce poți să-mi spui? - Mă tem că nu prea multe. Cum vă simțiți?
Ca și cum un picamăr face ore suplimentare în capul meu.
- Păi, sunt sigur că e doar ceva temporar. - În ce săptămână suntem?
- Nu sunt autorizat să vă spun... - La dracu' cu protocolul!
Am fost aruncat în mijlocul unui ciclu, vreau niște răspunsuri.
Îmi cer iertare, dle, dar ați fost aici de la început.
- Deci e adevărat. - Da.
Am avut contact anterior cu acești participanți.
Da.
Tom... este...
Mort. Mă tem că da, dle.
Și femeia asta... Această Janet...
Cea pe care am atacat-o... O știam?
Da, dle. O știați foarte bine.
Poate că o ceașcă de ceai fiebinte ar fi bun?
- O, Dumnezeule! Doamne! - E în viață?
- O, Dumnezeule! - E terminat.
- Se pare că omul tău, Joe, a fost ocupat. - Păi, ce putem face acum?
Bine, trebuie să-l ducem înăuntru! Gata, toată lumea la trei, ridică!
1, 2, 3!
- Trebuie să-l eliminăm pe Joe! - Ba n-o să facem asta.
Trebuie să-prindem înainte să ne prindă el pe noi.
De ce nu-i lăsăm pe ei să aibă grijă de ăsta?
- Ok, pe bar! Pe bar! - Nu.
N-am să stau cu mâinile în sân și să las pe cineva să mă împuște.
Atenție! Atenție! Atenție! Bine, către mine la trei: 1, 2, 3!
Trebuia să ne fi ocupat de el până acum, la naiba!
Dar este exact ceea ce vor ei să facem! Nu vezi asta?
N-am fost manipulați destul? Adică, ne joacă pe degete.
- Știi, asta-i din cauza ta. - A mea?
Pentru că Joe te iubește. Din cauza asta fac toate astea.
Păi, asta nu-i adevărat. Eu... eu... nu poate fi adevărat.
Nu te feri, ochi frumoși. Nu cum să nu fii ceea ce ești.
- De ce s-a luat Joe de tipul ăsta? - Nu știu. Dă-mi un prosop!
- Păi, asta nu schimbă nimic. - Dar o putem folosi în avantajul nostru.
- Ce vrei să spui? - N-o folosește nimeni pe Janet ca momeală.
- Uite, dacă-l ademenim pe Joe într-un... - Ascultă, cățea! De Janet nu te atingi.
Ne asigurăm că nu i se-ntâmplă nimic, dar Joe trebuie prins. Și trebuie prins acum!
E corect, va trimite un mesaj serios celor care ne țin aici.
De acord, dar o vom face fără Janet!
Nu, Moira are dreptate! Eu sunt alegerea logică.
- Nu trebuie să faci asta! - Ba da, trebuie.
- Vom fi acolo. Vom avea grijă, bine? - Nu.
Nu se va arăta dacă va mai fi cineva prin preajmă, așa că trebuie s-o fac eu.
Doar eu!
Explică-mi, dle Ulrich! Explică-mi acum!
Am făcut pași în transportarea directorului de noapte în afara orașului.
- Starea condiției lui? - Critică, mă tem.
Ajută-mă să înțeleg: cum s-a întâmplat acest incident nefericit?
Unele lucruri se întâmplă, dnă Director. Întotdeauna există un risc.
Clar, nu toată reprogramarea lui Joe Tucker a fost un succes.
- Există o marjă de predictibilitate... - Nu îmi dai tu mie lecții, Liam, nu-i așa?
- Nu. Sigur că nu! - Pentru că sunt pe deplin conștientă...
de toți factorii de risc din fiecare scenariu.
Fiindcă le-am conceput pe majoritatea dintre ele. Dar asta-i o eroare, pur și simplu.
O eroare pentru care te consider direct răspunzător.
- Nu se va repeta. - Nu, nu se repeta.
Nu se va putea repeta!
- Avem idee unde suntem? - Sigur că nu. Nu ne putem opri, totuși.
Să-ți petreci noaptea într-o pădure sud- americană e ceva ce, sigur, nu ne dorim.
Asta-i sigur.
E-n regulă, e-n regulă!
Știi, acum două săptămâni eram editor la ziar.
O cârpă jegoasă, de acord, dar o spun cu mândrie.
Aveam un instructor de gimnastică de trei ori pe săptămână...
și aproape că terminasem de plătit BMW-ul din 2007.
Aveam o viață. Iar tu tindeai să faci parte din ea.
- Tindeam? - Iar acum cutreier pădurea...
ajutându-te, probabil, să găsești pe cineva la care ții mult mai mult decât la mine.
Știi, am călătorit în Europa și America de Sud...
și asasini nebuni au tras asupra noastră...
iar dacă scăpăm... lumea probabil crede că m-ai răpit, dar, de fapt sunt aici...
din proprie voință, ceea ce înseamnă că nu mai am un serviciu la care să mă întorc.
- Kat! - Nu! Știi ceva?
Trebuie să știu: chiar faci asta pentru Megan sau încă îți iubești fosta soție?
- Pardon? - M-ai auzit!
- Nu! - Nu... ce?
- Da. - O, nu-i răspunsul pe care-l căutam.
Ceea ce încerc să spune "da"... Pentru Megan, da, absolut!
Și ca să-mi recapăt un simț al propriei valori, știi?
Să mă revanșez, cumva, pentru felul îngrozitor și egoist...
în care le-am părăsit pe Janet și Megan.
Dar există doar o femeie pe care o iubesc. Și aceea ești tu.
Și... nu pot să cred că spun asta cu voce tare, dar...
nu cred că am iubit pe cineva vreodată atât de mult, cât te iubesc pe tine.
Ești sigur că nu este hiportermia cea care vorbește?
Nu. Știi nu pot să fiu sigur de asta, dar sunt destul de sigur că te iubesc.
Bine... asta-mi convine...
Sunt și eu destul de sigură că te iubesc.
Joe?
Joe!
Dacă știi ce-i bine pentru tine, vei sta cât poți de departe de mine.
Serios! Nu te mai apropia!
Sau te voi ucide.
De ce? De ce-ai vrea să mă ucizi?
Nu vreau. Dar mi-au făcut ceva...
Ceva la cap...
- Atunci va trebui să lupți! - Nu cred că pot.
Stai acolo! Nu e decât o posibilitate!
- Nu! Joe, nu! - Stai departe de mine.
Te rog!
- Joe, dacă faci asta, ei câștigă! - Au câștigat deja!
Nu mi-a mai rămas nimic.
Nu! Nu! Joe! Joe! Joe!
Joe! Joe!
Joe! Uită-te la mine, Joe! Joe! Luptă-te!
Joe, nu! Luptă-te!
Joe, întoarce-te la mine, Joe! Uită-te la mine! Uită-te la mine!
Uită-te la mine! Întoarce-te la mine!
Uită-te la mine! Vom trece prin asta împreună! Împreună!
Întoarce-te la mine... și vom părăsi acest oraș împreună!
Trebuie să ai încredere în mine, bine?
Te rog, este exact cum spuneai... calea de ieșire, e calea de mijloc.
Interesant și neașteptat.
Cred că am menționat că e ceva în afara standardelor, legat de ea.
Ai dreptate, dle Ulrich. Ai perfectă dreptate!
- Asta merită regândit. - Sunt de acord!
- Și un pic de atenție suplimentară. - Absolut!
Motiv pentru care te trimit în oraș.
Nu înțeleg, dnă Director.
Scenariul necesită mai multe observații, contact personal.
Iar hotelul are nevoie de un nou director de noapte.
- Îl preluăm noi de aici. - Nu, nu-l atinge! Nimeni să nu-l atingă!
Va fi bine! Va fi în regulă!
Nu este decizia ta!
Afectează grupul. Grupul decide că el este un pericol.
Dă-te la o parte, fată! Ne vom asigura că nu te va mai răni vreodată!
Ți-am spus să nu te atingi de el!
Cum vrei tu, ochi frumoși.
Haide!
Dar mai devreme sau mai târziu, băiatul acela îți va aduce moartea.
Urme de cauciucuri.
De unde știm că nu sunt de la Jeep-urile alea care ne vânează?
Sper că sunt. Ei, cel puțin, știu pe unde se iese de aici.
Da.
- Asta-i ciudat! - Foarte ciudat!
=ROSub-VTeamEN= =subtitrari-team.ro=
=ROVEN-SubTeam= rov_en@yahoo.com